FOR 20 ÅR SIDEN
Jeg ved stadig ikke, hvorfor jeg er her. Kan du ikke bare tvinge dem til at sige ja?
Jo, men det er ikke min stil.
Jeg havde forventet, at du af alle forstod, hvordan jeg har det med magtmisbrug.
Magt fordærver og så videre. Ja, det ved jeg godt, Charles.
- Hvornår holder du op med at belære mig? - Når du begynder at høre efter.
Du er her, fordi jeg har brug for dig.
Vi skal vel ikke møde dem alle sammen personligt?
Den her er noget særligt.
XAVIERS SKOLE
- Smuk område. Ikke sandt, John? - Ja, det er en god brochure.
Men hvad med Jean? Hvad med hendes sygdom?
Tror du, din datter er syg?
Måske var det bedre, hvis vi taler med hende. Alene.
Selvfølgelig.
Jean, er du sød komme ned, skat?
Jamen så går vi.
Det er frækt at læse mine tanker, eller mr. Lensherre, uden vores tilladelse.
Troede du, at du var den eneste af din slags?
Vi er mutanter, Jean. Vi er ligesom dig.
Virkelig? Det tvivler jeg på.
Det var rigtig flot.
Du har flere kræfter, end du kan forestille dig. Spørgsmålet er, om du kan kontrollere dem?
Eller vil de kontrollere dig?
FOR 10 ÅR SIDEN
Warren? Er alt i orden?
- Hvad laver du? - Ikke noget. Jeg kommer lige om lidt.
Kom nu... Du har været derinde i over en time.
Åbn døren. Warren.
Et øjeblik.
Åbn døren!
Kan du så lade mig komme ind!
Åh, gud.
- Ikke dig. - Undskyld, far.
I DEN NÆRMESTE FREMTID
Skal I bare sidde der, mens hele verden tilintetgøres? Kom.
Bobby!
Tak, Kitty.
- Vi bliver dræbt. - Ja. De er ikke klar, Storm.
- Logan. - Gå nu ikke ud af dit gode skind.
Det var min sidste cigar.
- Den nærmer sig. - Kom. Vi fortsætter.
Tin Man. Kom her.
- Hvordan er din kastearm? - Logan, vi arbejder sammen.
Held og lykke med det. Kast mig. Nu.
Logan, lad nu være.
Timen er forbi.
Colossus. Flot kastet.
Simulering fuldendt.
- Hvad var det? - Faresimulering.
- Du ved, hvad jeg mener. - Slap af.
- Jeg prøver at lære dem noget. - Jeg lærte dem noget.
Det var en forsvarsøvelse.
Angreb er det bedste forsvar. Eller det omvendt?
- Det er ingen leg, Logan. - Det troede jeg.
Jeg er bare vikar. Er der noget galt, så tal med Scott.
- Scott! - Jean.
- Er du okay? - Ja.
Du undgår mig. Der er noget galt.
Hvis jeg rører min kæreste, dræberjeg ham. Ellers har jeg det fint.
Det er uretfærdigt. Har jeg lagt pres på dig?
Du er en mand, Bobby. Du tænker kun på én ting.
- De ledte efter dig. Du kom ikke. - Kan du ikke være ligeglad?
- Jeg måtte dække for dig. - Det bad jeg dig ikke om.
Nej. Det gjorde professoren.
- Jeg kom bare forbi. - Så rejs videre, Logan.
Hør her.
- Jeg ved hvordan du har det. Da Jane døde... - Lad være.
Måske er det på tide, vi kommer videre.
Ikke alle heler så hurtigt som dig, Logan.
MINISTERIET FOR MUTANTER
MUTATIONERS UDVIKLING
Minister.
- Mødet er begyndt, sir. - Tak.
Hr. præsident.
Sid ned, Hank.
Ministeriet for national sikkerhed sporede Magneto.
Vi sporede ham i Lissabon, Geneve, Montreal.
NAVSAT mistede ham ved grænsen, men vi fik en trøstepræmie.
Vi pågreb hende, da hun brød ind hos FDA.
Ved du, hvem hun har imiteret? Minister Trask.
Ja, sir. Det er hun i stand til.
- Ikke længere. Vi har hende. - Tror du, fængslerne kan holde på hende?
Vi har nye fængsler. De flyttes konstant. Vi er et skridt foran.
Hvor er Magneto?
Raven?
- Raven, jeg spurgte dig om noget. - Jeg lyder ikke mit slavenavn.
Raven Darkholme. Det er dit rigtige navn, ikke?
Eller har han overbevist dig om, du ikke har en familie længere?
Min familie forsøgte at myrde mig, din latterlig kødsæk.
Okay. Mystique - hvor er han?
Herinde sammen med os.
Jeg har ikke tid til julelege. Jeg vil have svar.
Vil du ikke lege med mig?
Du holder op med det her. Fortæl mig, hvor Magneto er.
Vil du vide, hvor han er?
Homo sapiens.
Hendes tilfangetagelse provokerer Magneto, men hun giver os et diplomatisk aktiv.
Principielt kan jeg ikke forhandle med de mennesker.
- Derfor udnævnte du mig, sir. - Ja.
- Men det er ikke derfor, du tilkaldte mig. - Nej. Det her er.
Det var det, hun stjal.
WORTHINGTON LABORATORIER JIMMY ALIAS LEECH
Du store milde.
- Er den levedygtig? - Det mener vi.
Ved du, hvordan det her vil påvirke mutantsamfundet?
Ja. Det er præcis derfor, vi har brug for din diplomati.
Når et individ får stor magt, bliver brugen eller misbrugen alt.
Bliver den brugt til alles bedste eller til personlige og destruktive formål?
Det er et spørgsmål, vi må stille os selv. Hvorfor?
Fordi vi er mutanter. For synske er det især et problem.
Hvornår er det acceptabelt at bruge vores magt, og hvornår går vi over stregen,
hvilket gør os til tyranner?
Ifølge Einstein angår etik kun mennesker uden nogen overmenneskelighed bag.
Einstein var ikke mutant, så vidt vi ved.
Rapporten her fik jeg af en kollega, dr. Moira McTaggert. Jones.
Manden her blev født uden avancerede hjernefunktioner.
Hans organer og nervesystem fungerer, men han har ingen bevidsthed.
Hvad nu, hvis vi overfører bevidstheden fra en person -
f.eks. en far til fire med dødelig kræft- til denne mands krop?
Hvordan kan vi afgøre, hvad er etisk opførsel, og hvad...
Professor?
Vi fortsætter i morgen. Timen er forbi.
De lovede sol.
Det må du undskylde.
Jeg behøver ikke være synsk for at se, at noget plager dig.
Magnetos er en flygtning, vi har en mutant i regeringen,
en præsident, som forstår os, så hvorfor gemmer vi os?
Vi gemmer os ikke. Men vi har fjender. Jeg skal beskytte mine elever.
Ja, men vi kan ikke være elever for evig.
Jeg har ikke anset dig for min elev i mange år.
Faktisk tænkte jeg, at du engang kunne træde i mit sted.
- Men Scott... - Scott har ændret sig.
Jeans død tog hårdt på ham.
Ja, det ser bedre ud,
men du af alle ved, hvor hurtigt vinden kan vende.
Du holder noget tilbage.
Ororo. Charles.
Jeg er vild med din nye frisure.
I lige måde. Tak, fordi I havde tid med så kort varsel.
Du er altid velkommen. Du er en del af stedet her.
- Jeg har nyheder. - Er det Eric?
Nej. Selvom vi har gjort fremskridt på den front.
- Mystique blev pågrebet for nylig. - Hvem er uldtotten?
- Hank McCoy. Mutantminister. - Javel. Ministeren. Fletjakkesæt.
- Det her er Logan. Han er... - Wolverine.
- Jeg hører, du er lidt af et vilddyr. - Og det siger du!
- Magneto vil hente Mystique. - Han er ikke problemet.
I det mindste ikke det mest presserende.
Et firma har udviklet en mutantmodgift, der undertrykker det mutante x-gen.
- Undertrykker? - Permanent.
De kalder det en kur.
Latterligt. Man kan ikke kurere at være mutant.
- Videnskabelig set... - Hvornår er vi blevet en sygdom?
De offentliggør det nu.
De såkaldte mutanter er mennesker ligesom os.
Deres lidelser er blot en sygdom, der ødelægger sunde celler.
Men i dag kan jeg fortælle jer, at der er håb.
Stedet her var engang verdens mest berømte fængsel,
men bliver nu frihedens kilde for alle mutanter, som vælger det.
Mine damer og herrer, jeg præsenterer løsningen på mutation.
Endelig har vi en kur.
Hvem vil kureres? Hvilken kujon vil gøre det blot for at passe ind?
Er det fejt at redde sig selv fra forfølgelse?
Ikke alle kan tilpasse sig så let.
- Du fælder ikke i møblerne. - Det er sikkert regeringens idé.
- De havde intet med det at gøre. - Det har jeg hørt før.
Jeg har kæmpet for mutantrettigheder, siden før du fik kløer, min dreng.
- Kaldte han mig "dreng"? - Er det sandt? Kan de kurere os?
Ja, Rogue. Det ser ud til at være sandt.
Nej. Professor.
De kan ikke kurere os.
Hvorfor ikke? For der er intet at kurere. Der er intet galt med dig.
Eller nogen af os for den sags skyld.
Hvordan skal vi som mutanter reagere? Her er mit forslag:
Den handler om organisering. At rette vores klager til de rette folk.
Vi må sammensætte en komité og tale med regeringen.
De forstår det ikke. De ved ikke, hvad det vil sige at være mutant.
Vi må vise dem, uddanne dem og lade dem vide, vi er kommet for at blive.
I må høre efter. De tager os ikke alvorligt...
- De vil udrydde os. - Kuren er frivillig.
- Ingen taler om udryddelse. - Ingen taler nogensinde om det.
De gør det bare.
Og I lever videre og ignorerer signalerne omkring jer.
Og så på en vindstille dag, hvor mørket har lagt sig, slår de til.
Så indser I, at mens I har talt om komitéer,
er udryddelsen allerede begyndt. Tag ikke fejl, brødre.
De angriber først.
De påtvinger os kuren.
Spørgsmålet er blot, om I slutter jer til mit broderskab og slås?
Eller venter I på den uundgåelige masseudryddelse?
Hvem allierer I jer med? Menneskene?
Eller os?
Det er hårde ord for en fyr iført kappe.
Hold dig væk.
Hvis du er så stolt af at være mutant, hvor er dit mærke så?
Jeg har skam et mærke. Nu skal jeg vise dig det.
Ingen nål skal nogensinde røre min hud igen.
Ved du, hvem du taler til?
Gør du?
Og hvad kan du så gøre?
Du har nogle talenter.
Det og mere. Jeg ved, du kontrollerer metal.
Og jeg ved, der er 87 mutanter herinde. Ingen højere end klasse tre.
Bortset fra jer.
Kan du sanse andre mutanter og deres kræfter?
Kan du finde en for mig?
Luk mig ud. Jeg forlanger, at I løslader mig.
Ved I, hvem jeg er? Jeg er USA's præsident.
Hr. præsident.
Hold kæft.
Hvad skal det her til for? Slip mig fri. Vær sød at lade mig gå.
Jeg beder jer.
Bare bliv ved, så sprøjter jeg dig i ansigtet, din møgso.
Når jeg slipper fri, skal jeg personligt dræbe dig.
Ja, den er god med dig.
- Velkommen til Worthington Laboratorier. - Tak, dr. Rao. vanskeligt at komme hertil.
Den sikreste sted, vi kunne finde. Derfor er kilden til kuren her.
Han er mutant. Du forstår vores bekymring.
- Vi er enige i jeres politik. - Hvor længe beholder I ham her?
Til vi kan kortlægge hans dna. Vi kan kopiere det, men ikke lave det.
Og hans kræfter? Hvor stor er rækkevidden?
Det får du at se.
Jimmy.
Der er nogen, du skal hilse på.
Hej-
- Hej. - Jeg hedder Hank McCoy.
Undskyld.
Det er okay.
Du har et forbløffende talent. Tak, Jimmy.
Utrolig, ikke?
Ja, det er han.
- Kan du høre mig? Jeg er her endnu. Scott. - Hold op.
- Jeg er her. - Hold op.
Jeg har brug for dig.
Hold op!
Hvordan?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil se dine øjne.
Tag dem af.
Stol på mig. Jeg kan kontrollere det nu.
Åbn dem. Du kan ikke gøre mig noget.
- Hvad skete der? - Aner det ikke.
- Professor, er du okay? - Tag ud til Alkali-søen.
- Du har ikke lyst til at være her. - Har du?
Jeg kan ikke se en skid.
Det kan jeg ordne.
Hvad i al...
Hun er i live.
Alene mængden af vand, der ramte Jane, burde have tilintetgjort hende.
Hendes kræfter må have indhyllet hende i en kokon af telekinetisk energi.
Overlever hun?
Jean Grey er den eneste klasse fem mutant, jeg har mødt - ubegrænset potentiale.
Hendes mutation liggeri hendes underbevidsthed, og deri ligger faren.
Da hun var barn, skabte jeg en række psykiske barrierer
for at isolere hendes kræfter fra hendes bevidsthed. Jean udviklede to personligheder.
- Hvad? - Den bevidste Jean,
hvis kræfter hun altid kontrollerede, og den latente side.
En personlighed, der under vores samtaler kaldte sig selv Phoenix.
En skabning fuldstændig styret af instinkt, rent begær, glæde og raseri.
- Vidste hun alt det? - Det er uklart, hvor meget hun vidste.
Det er langt vigtigere, om kvinden foran os er den Jean Grey, vi kender,
eller Phoenix, som rasende kæmper for at blive fri.
- Hun ser fredelig ud. - Det sørger jeg for.
Jeg prøver at genoprette de psykiske blokeringer og indespærre dyret igen.
- Hvad har du gjort ved hende? - Du må forstå...
- Du taler om et menneskes sjæl. - Hun må kontrolleres.
Nogle gange, når dyret indespærres, bliver det vredt.
Du aner ikke, hvad hun er i stand til.
Nej. Jeg anede ikke, hvad du var i stand til at gøre.
Det var et vanskelig valg. Jeg valgte det mindste af to onder.
Det lyder, som om Jane ikke havde noget valg.
Jeg behøver ikke forklare mig selv, allermindst over for dig.
I dag er første gang, den såkaldte mutantkur bliver tilgængelig.
Mutanter på begge sider har reageret voldsomt.
Nogle er desperate efter kuren, mens alene tanken om den fornærmer andre.
Bliver minister McCoy et problem?
Hans politiske synspunkter stemmer ikke overens med hans personlige problemer.
Undskyld, sir. Din søn er ankommet.
Godt. Vis ham ind.
- Er du sikker på, du vil begynde med ham? - Ja, jeg tror, det er vigtigt.
- Hej, Warren. - Hvordan går det?
Har du sovet godt?
Jeg er stolt af, at du gør det her.
Alt skal nok gå. Det lover jeg.
Er du klar?
Transformationen kan være lidt ubehagelig.
- Kan vi tale om det her, far? - Det har vi gjort. Det er snart overstået.
- Det skal nok gå alt sammen. - Vent. Jeg kan ikke.
Warren, fald nu til ro.
- Jeg kan ikke. - Jo, du kan.
Slap nu af, min søn. Tag det roligt.
- Jeg lover, det nok skal gå. Slap af. - Far!
Warren, det er et bedre liv.
Det er det, vi alle ønsker.
Det er det, du ønsker.
Hvad sagde Jeg?
Det var på tide.
Jeg har haft travlt. Fandt du, hvad du ledte efter?
Kurens kilde er en mutant. Et barn på Worthington Laboratorier.
Uden ham er de tomhændede.
Læs op fra gæstelisten.
"Celle 41205. James Madrox."
Den her har røvet syv banker.
- Samtidigt. - Jeg kan bruge en med dine talenter.
- Jeg er med. - Velkommen til broderskabet.
- Forsigtig med den her. - "Cain Marko. Isolationscelle."
Hør her. "Fange skal være indespærret konstant."
"Hvis han opbygger momentum, kan intet standse ham."
Hvor fascinerende.
- Hvad kalder de dig? - Juggernaut.
- Jeg kan ikke forestille mig hvorfor. - Lukker I mig ud? Jeg skal tisse.
- Flot hjelm. - Den beskytter mit kønne ansigt.
Jeg tror, han bliver en god tilføjelse til vores hær.
Du reddede mig.
Det gør mig ondt.
Du er ikke længere end af os.
Sikke en skam. Hun var så smuk.
- Man påvirker ikke politik ved at fratræde. - Politik skabes uden mig.
Beslutningen om at gøre kuren til et våben, blev taget uden mig.
Det, som skete i konvojen, var utilgiveligt.
Det var et isoleret tilfælde. De mutanter var en reel trussel.
Har du overvejet, hvor farligt det her er?
Ja.
Demokratiets overlevelse bekymrer mig, når en mand kan flytte byer med tankekraft.
Det gør jeg også.
Vi ved begge, det kun bliver værre.
Desto større grund er der til, jeg må være, hvor jeg hører hjemme.
- Hej, Logan. - Velkommen hjem.
Tilbage hvor vi først mødtes. Men vi har byttet plads.
Er du okay?
Ja.
Mere end okay.
Logan, du får mig til at rødme.
- Læser du mine tanker? - Det behøver jeg ikke.
Det er okay.
- Vent. - Nej.
- Det her er ikke dig. - Jo, det er mig.
Nej. Måske bør du tage det med ro.
Professoren sagde, du måske havde ændret dig.
Det ville han vide, ikke?
Hvad? Tror du ikke, han også kontrollerer dig?
Se på dig, Logan. Han har tæmmet dig.
Hvor er Scott?
- Hvor er jeg? - Du er i villaen.
Du må fortælle mig, hvad der skete med Scott.
Jean, fortæl, hvad der skete med ham.
Åh, gud.
Se på mig.
Bliv her. Sig noget.
Se på mig.
Fokuser
Dræb mig.
- Hvad? - Dræb mig, før jeg dræber andre.
- Det må du ikke sige. - Jo.
- Hold op. - Dræb mig.
Hold op. Se på mig.
Det skal nok gå. Vi kan hjælpe dig.
Professoren kan hjælpe. Han kan fikse det.
Jeg vil ikke fikse det.
Frivilligt? De satte modgiften i et gevær.
Jeg sagde jo, de angreb først.
Hvad skal vi gøre?
Vi bruger våbnet her som en ledestjerne til at få flere til at støtte vores sag.
Kom. Vi skal opbygge en hær.
Jeg har opfanget noget. Et elektromagnetisk felt. Det er enormt.
Det er en mutant.
Klasse fem. Stærkere end noget, jeg nogensinde har sanset.
Stærkere end dig.
Hvor er hun?
- Hvad er der sket? - Hvad har du gjort?
- Jeg tror, hun dræbte Scott. - Hvad?
- Det er umuligt. - Jeg advarede dig.
Hun forlod villaen, men prøver på at blokere mine tanker. Hun er stærk.
Det er måske for sent.
- Vent her. - Hvad?
Jeg må tale med Jean alene.
Du havde ret, Charles.
- Den her er noget særligt. - Hvad laver du her?
Det samme som professoren. Besøger en gammel ven.
- Jeg vil ikke have ballade. - Heller ikke jeg.
Skal vi gå ind?
- Jeg kom for at hente Jean. Bland dig ikke. - Ligesom i gamle dage.
Hun har brug for hjælp. Jean har det ikke godt.
Sjovt, du lyder præcis som hendes forældre.
Ingen kommer ind.
- Jeg vidste, du ville komme. - Selvfølgelig. Du skal med hjem.
- Jeg har ikke noget hjem. - Jo. Du har et hjem og en familie.
Han tror ikke, du kan kontrollere dine kræfter.
Jeg tror ikke, dit psykologiske spil virker længere.
- Vil du kontrollere mig? - Jo, han vil.
Nej. Jeg vil hjælpe dig.
Hjælpe mig? Hvad er der galt med mig?
- Absolut ingenting. - Stop.
Ikke denne gang. Du har altid holdt hende tilbage.
For dit eget bedste, Jean.
Hold dig væk fra mit hoved.
- Jeg går ind. - Professoren sagde, han taklede det her.
Se på mig, Jean. Jeg kan hjælpe dig.
Kan du komme ud af mit hoved!
- Måske burde du lytte til hende. - Stol på mig. Du er en fare for alle.
- Jeg kan hjælpe dig. - Du vil vist kurere hende.
Se Scott. Du dræbte manden, du elskede, fordi du ikke kan kontrollere dine kræfter.
Hold op!
Så er det nok.
Jean, luk mig ind.
Lad dig ikke kontrollere.
Elskede. Kom med mig.
Vi lever i en mørk tid.
En verden fuld af frygt, had og intolerance.
Men i enhver tid findes der dem, der kæmper imod det.
Charles Xavier blev født i en splittet verden.
En verden, han forsøgte at helbrede.
En opgave, han aldrig så fuldført.
Det synes at være store mænds skæbne ikke at se deres mål blive opfyldt.
Charles var mere end en leder, mere end en lærer. Han var en ven.
Når vi var bange, gav han os styrke.
Og når vi var alene, gav han os en familie.
Måske er han borte, men hans lære lever videre i os, hans elever.
Uanset hvor vi er, må vi fortsætte hans vision.
Og hans vision var en forenet verden.
- Er du okay? - Ja.
Det er bare... Xavier kom hjem til mig.
Han overbeviste mig om at komme hertil.
Ja, også mig.
- Vi har det alle på samme måde. - Nej, det gør vi ikke.
Du har Rogue, og jeg har...
Jeg har bare hjemve.
Den første sne og så videre.
- Kom med mig. - Storm bad os blive på vores værelser.
Bare rolig. Vi bliver ikke opdaget.
Du kan gå gennem vægge. Kom nu.
Det her kan også være dit hjem.
Tak for det her, Bobby.
Vil du køre med?
Hvor skal du hen?
Du ved ikke, hvordan det er at være bange for dine kræfter og at komme tæt på nogen.
Jo.
Jeg ville kunne røre ved folk, Logan.
En knus. Et håndtryk.
Et kys.
Jeg håber ikke, du gør det på grund af en dreng.
Hvis du vil gå, så gå.
Bare vær sikker på, det er, hvad du ønsker.
Burde du ikke sige, jeg skal blive?
At jeg skal gå ovenpå og pakke ud?
Jeg er ikke din far, men din ven.
Bare overvej det, jeg sagde, Rogue.
Marie.
Kan du huske, da vi mødtes? Ved du, hvad jeg så, da jeg så dig?
Jeg så det evolutionens næste stadie, som både Charles og jeg drømte om at finde.
Og jeg tænkte: "Hvorfor vil Charles forvandle denne gudinde til en dødelig?"
Jeg kan manipulere metallet, men du kan gøre hvad som helst.
Alt tænkeligt.
Så er det nok.
Nok.
Du lyder ligesom ham.
Han ville holde dig tilbage.
- Hvad vil du? - Du skal være den, du er.
Som naturen ville.
Modgiften er tiltænkt os alle. Hvis vi vil være frie, må vi kæmpe for det.
Og den kamp begynder nu.
Hun bør ikke være her sammen med os.
- Hendes kræfter et ustabile. - Kun i de forkerte hænder.
- Stoler du på hende? Hun er en af dem? - Det var du også engang.
Jeg forblev loyal. Jeg havde dræbt professoren, hvis du havde givet mig lov.
Charles Xavier gjorde mere for mutanter, end du nogensinde vil vide.
Det, jeg fortryder mest, er, at han måtte dø, så vores drøm kunne leve.
- Hvad skal vi gøre nu? - Xavier startede skolen.
Måske burde den gå i graven med ham.
- Vi fortæller eleverne, de skal hjem. - De fleste har ikke et sted at tage hen.
Utroligt. Jeg kan ikke tro, vi ikke skal kæmpe for skolen.
Undskyld. Jeg ved, det passer dårligt.
Jeg fik at vide, det har var et sikkert sted for mutanter.
Det var det.
Og det er det stadig. Vi finder et værelse til dig.
Hank, sig til alle eleverne, at skolen forbliver åben.
- Pete. Har du set Rogue? - Ja, hun tog af sted.
Hvor er jeg?
Hold op.
- Hvor skal du hen? - Hvor tror du?
- Hun er væk. Hun kommer ikke tilbage. - Det ved du ikke.
Hun dræbte professoren.
Det var ikke Jean. Den Jean, jeg kender, er der stadig.
Hvorfor vil du ikke indse sandheden?
- Hvorfor kan du ikke give slip på hende? - Fordi...
Fordi du elsker hende.
Hun tog et valg. Nu må vi tage vores. Hvis du er med os, så bliv hos os.
XAVIERS SKOLE FOR TALENTFULDE BØRN
Vi behøver ingen kur!
Skal du kureres, så du kan tage hjem til mor og far?
Jeg leder efter nogen.
Nå, ja. Din kæreste.
Jeg tænkte nok, hun ville kureres. Hun er latterlig.
Kom nu, Iceman.
Begynd.
Gode, gamle Bobby. Stadig bange for at slås.
Angrebet i dag var blot vores første.
Så længe kuren findes, vil vores krig rase.
Byer og gader vil ikke være sikre. I vil ikke være i sikkerhed.
Og til mine medmutanter tilbyder jeg...
Slut jer til os eller hold jer væk.
Der er allerede blevet udgydt nok mutantblod.
Vi prøver på at spore dem, sir. Vi arbejder hårdt.
- Vi kan ikke lade ham gøre det her. - Du ved, jeg er enig.
Det angår landets sikkerhed. Overtag Worthington Laboratorier.
Indsæt tropper med kurvåben med det samme.
Og Trask, du må finde Magneto og standse ham, uanset hvad det kræver.
Magneto vil have krig. Det skal han få.
Kom. Fortsæt.
Aflever jeres gamle våben. Aflever alt metal.
Bajonetter, magasiner og hundetegn.
Hent jeres plastikvåben. Hent jeres modgiftspatroner.
Absolut intet metal.
Vi behøver ingen kur!
De vil kurere os. Men jeg siger, at vi er kuren.
Kuren for den svagelige og mangelfulde tilstand, der hedder homo sapiens.
De har deres våben.
Vi har vores.
Vi slår til med fuld styrke og et raseri, som verden aldrig har set mage til.
Og hvis nogen mutanter står i vejen, bruger vi denne modgift imod dem.
Vi tager til Alcatraz Island og tager kuren i besiddelse og tilintetgør kilden.
Og så kan intet standse os.
Jeg kan genkende lugten af din adamantium på lang afstand.
- Jeg kom ikke for at slås med dig. - Du er klog.
- Jeg kom efter Jean. - Tror du, jeg holder hende imod sin vilje?
- Hun ønsker at være her. - Du ved ikke, hvad du har med at gøre.
Det ved jeg udmærket. Jeg så, hvad hun gjorde ved Charles.
Og stod du der og lod ham dø?
- Jeg går ikke uden hende. - Jo, du gør.
To minutter til rendezvous, hr. præsident.
Vi har en satellitoverføring af Magnetos operationsbase.
- Hvordan fandt vi den? - Hun fortalte os alt.
En forladt kvindes raseri kender ingen grænser.
Vi nærmer os målet. Det er lige forude.
Indstillet til 360 graders angreb.
Det er Team Leader til Bravo One. Vi har klarsignal.
Okay, send dem ind.
Stands, mutanter! Hænderne op!
Jeg giver op.
Beklager, det var en afledningsmanøvre.
Hvis han ikke er der, hvor fanden er han så?
Worthington Laboratorier. Det ender, hvor det begyndte.
- Er du sikker på, drengen er derinde? - 100 %.
Hvordan skal vi kommer derover? For jeg kan ikke svømme.
Overlad det til mig.
Hvad laver du her?
Jeg har brug for hjælp.
- Du fandt hende. - Hun var sammen med Magneto.
- Hvor? - På farten. Jeg ved, hvor de skal hen.
- Så du Magneto? - Vi må af sted. De angriber Alcatraz.
- Der er tropper på den ø. - Ikke nok til at standse ham.
Lad os gøre os klar.
- Tænk, at den her passer. - Får Magneto kuren, kan han ikke stoppes.
- Hvor mange mænd har han? - En hær. Og Jean.
- Hans kræfter er begrænsede, ikke hendes. - Vi er kun seks, Logan.
Ja. Vi er i undertal.
Jeg vil ikke lyve.
Men vi har mistet Scott.
Vi har mistet professoren.
Hvis vi ikke kæmper nu, vil alt, de stod for, dø sammen med dem.
Det kan jeg ikke lade ske.
Vil I?
Så står vi sammen.
X-Men.
Alle sammen.
Vi er med.
Kom.
- De er klar. - Ja, det ved jeg.
Men kan du gøre, hvad der skal til, når tiden er inde?
Hvad sker der, far?
Det er et jordskælv.
Vi er fanget.
Charles ville altid bygge broer.
Du godeste.
Tilbage! Søg dækning!
Drengen er i bygningens sydøstlige hjørne.
- Fedt. - Lad os gå til angreb!
I skak indsættes bønderne først.
Mennesker og deres våben.
Plastik. De har taget ved lære.
Derfor indsættes bønderne først.
Angrib broen!
Skyd!
Arclight, brug dine chokbølger.
- Ih, du milde. - Skift til stealth-modus.
- Hvad med jetflyene? Kampvognene? - Magneto tilintetgør dem.
- Hvor er vores landtropper? - 30 minutter derfra.
Gud hjælpe os.
De er kommet efter ham.
Det gør du aldrig igen.
Dæk dørene!
Saml jer!
De har forrådt deres egen sag.
Dræb dem!
Ikke endnu.
Gå ind og hent drengen. Og dræb ham.
Det skal være en fornøjelse.
Vent!
Han går efter drengen!
Ikke hvis jeg kommer først.
Kom nu.
Prøv du at få dem til at vokse tilbage.
Ved du ikke, hvem jeg er?
Jeg er Juggernaut, din møgso.
Går I?
- Du udviklede modgiften, ikke? - Ja.
Piger...
Gør ham ikke fortræd.
Giv slip. Jeg har ikke gjort noget.
Slap af.
Det skal nok gå alt sammen.
- Jeg troede, du var diplomat. - Som Churchill sagde: "Der kommer en tid..."
Du forstår, hvad jeg mener.
Vær sød at lade være.
Nej, bare rolig. Jeg vil hjælpe dig. Jeg får dig ud herfra.
Den her vej.
- Du godeste. Hvad sker der? - Dine kræfter virker ikke med mig.
Hold dig i nærheden, okay?
- Det er en dårlig idé at lege skjul med mig. - Hvem gemmer sig, dit kødhoved?
Lad være.
Jeg ville kun hjælpe jer.
Ser vi ud, som om vi har brug for din hjælp?
Det er på tide at gøre en ende på krigen.
Søg dækning.
Se at komme væk.
- Kom. - Af sted.
Ryk!
Vi samarbejder.
Angreb er det bedste forsvar.
Bobby, tror du, du kan klare din gamle ven?
Værsgo.
Storm, vi må have dække.
Right.
Det er mere, end du kan klare, Bobby.
Måske burde du begynde i skole igen.
Du burde aldrig være rejst.
Så sker det.
Det skal være lige på og hårdt.
Du tager aldrig ved lære.
Det gør jeg faktisk.
Jeg er...
En af dem?
Det var det her, de ønskede for os alle.
Det er forbi, Jean.
Det er forbi.
Lad være med at skyde!
Ud, alle sammen!
Hvad har jeg gjort?
Jeg er den eneste, der kan standse hende. Få alle i sikkerhed.
Af sted.
Jeg ved, du stadig er der!
Vil du dø for dem?
Nej, ikke for dem.
For dig.
Red mig.
Jeg elsker dig.
Du er tilbage.
Undskyld.
Jeg var nødt til det.
- Det er ikke det, jeg ønskede. - Det ved jeg godt.
Jeg ønskede det.
Godt at se dig, kammerat.
En taknemmelig nation præsenterer vores nye FN-ambassadør,
der repræsenterer amerikanere - mennesker og mutanter, over for hele verden.
Dr. Hank McCoy.
Godt gået, uldtot.
Godmorgen.
Hej, Moira.